(untitled) (Psychology Travelogs, 2025)
Протягом останнього десятиліття проблема запобігання шкільному насильству набуває особливої актуальності, оскільки становить одну з глобальних соціальних викликів сучасного суспільства. У дослідженні акцентовано увагу на необхідності виявлення факторів, які впливають на формування безпечного та сприятливого освітнього середовища в школах України, а також на розробці ефективної методології його організації на засадах взаємоповаги, співпраці та ненасильницької комунікації. Метою статті є наукове обґрунтування комплексу факторів, що зумовлюють запобігання булінгу, мобінгу та кібербулінгу в освітньому середовищі. Методологічна основа дослідження включає використання теоретичних методів (аналіз, синтез, узагальнення, порівняння), а також емпіричних – анкетування, тестування, спостереження, інтерв’ювання, психолого-педагогічні тренінги, дискусії, семінари, дебати. Для перевірки ефективності запропонованої методики застосовано педагогічний експеримент (діагностичний, формувальний, контрольний етапи). У ході дослідження уточнено сутність і зміст основних понять – «булінг», «кібербулінг», «мобінг», «сприятливе освітнє середовище»; визначено їхні ознаки, прояви та взаємозв’язки. Розроблено і впроваджено методику формування сприятливого освітнього середовища, спрямовану на профілактику насильства серед учнів. Оцінювання рівнів сформованості відповідних показників здійснювалося за трирівневою шкалою: високий (5 балів), середній (4 бали) та низький (1-3 бали). За результатами експериментального дослідження визначено перспективні напрями вдосконалення умов освітнього середовища в закладах загальної середньої освіти України. Практичне значення роботи полягає у створенні системи педагогічних заходів, спрямованих на викорінення проявів булінгу та формування культури ненасильницької взаємодії в шкільних колективах.