(untitled) (Psychology Travelogs, 2025)
Стаття присвячена розгляду теоретико-прикладних аспектів синдрому емоційного вигорання, соціального інтелекту, критичного мислення та апперцепції у військовослужбовців та фахівців соціономічних професій. Здійснено аналіз функціонування та взаємообумовлення емоційних, когнітивних та соціально-комунікативних феноменів особистості. На основі емпіричного дослідження серед військовослужбовців, а також психологів, педагогів, соціальних працівників та медиків встановлено взаємозв’язок між емоційним вигоранням, соціальним інтелектом, критичним мисленням та апперцепцією. Доведено, що розвинені когнітивно-аналітичні, соціально-комунікативні та ситуаційно-поведінкові навички сприяють зниженню рівня емоційного виснаження, натомість підвищена суб’єктивність сприйняття і його залежність від попереднього досвіду збільшує ймовірність розвитку d особистості синдрому емоційного вигорання. Проведений аналіз зазначених феноменів та взаємозв’язків між ними сприятиме розумінню психологічних механізмів адаптації та дезадаптації особистості, опрацюванню ефективних заходів корекції психологічних деструкцій і розладів та профілактики психічного здоров’я. Зокрема, може бути врахований у розробці та впроваджені ефективних тренінгових програм корекції та профілактики професійного вигорання й інших психологічних деструкцій особистості.